Tekstityksen versionumero: 1.3 Päiväys: 16.03.2008
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: attkp
Suomennos: Cromwell, Chip, DickJohnson, Shafty, Baarimikko, sledge, kilpikonna, -
Ohjaamoreeni, Dille, kati, Tomppa92, juzkaaz, Jakkeman ja gfx
Oikoluku: Chip
SWEENEY TODD: FLEET STREETIN PAHOLAISPARTURI
Olen seilannut maailmaa, sen ihmeitä ihaillut.
Dardanelleilta vuorille Perun.
Mutta Lontoolle ei löydy vertaa.
Ei, Lontoolle ei löydy vertaa.
Herra Todd?
Olet nuori. Elämä on ollut lempeä.
Huomaat vielä.
On maailmassa kolo, kuilu synkkä ja syvä. Ja roskaväki maan asuttavi sitä.
Ei sen moraali ole arvoista syljenkään. Ja se tuntee nimen Lontoo.
Huipulla harvat ylimmät, haukkuu roskaväen kaikkein alimmat -
muuttaa kauneuden loaksi ja ahneudeksi.
Olen seilannut maailmaa, sen ihmeitä nähnyt.
Julmuus ihmisen on kuin ihmeet Perunkin, -
mutta Lontoolle ei löydy vertaa.
Onko kaikki hyvin, herra Todd?
Pyydän ymmärtäväisyyttä, Anthony, -
mieleni on kovin raskas.
Kerran näillä niin kotoisilla kaduilla tunnen varjoja kaikkialla.
Varjoja?
Aaveita.
Oli parturi vaimoineen, -
ja vaimo oli kaunis niin.
Typerä parturi vaimoineen, -
joka oli syy hänen elämälleen.
Ja vaimo oli kaunis niin -
ja niin hyveellinen.
Parturi oli -
naiivi.
Eräs toinenkin mies huomasi kauneuden.
Hurskas haaskalintu lain -
repi vilkkain kynsin vain -
parturin paikaltaan.
Ei voi kuin odottaa.
Ja hän lankeisi pehmeänä, nuorena, ymmällään -
ja niin kauniina!
Entä antoiko rouva periksi?
Siitä on jo vuosia aikaa.
Epäilen, tietäisikö sitä kukaan.
Haluan kiittää sinua Anthony. Jos et olisi huomannut minua, -
olisin yhä hukassa merellä.
- Näenkö teitä uudestaan? - Voit halutessasi etsiä minut -
Fleet Streetin ympäristöstä.
Kunnes kohdataan, ystäväni.
On maailmassa kolo, kuilu synkkä ja syvä. Sen täytteenä väki, jolta puuttuu hyvä.
Ja roskaväki maan asuttavi sitä.
Asiakas! Seis! Mikä kiire, mikä hoppu?
Vallan säikytit, teitä aaveeks' pelkäsin.
Hetki pieni, istu! Istu alas, istu!
Tarkoitin vain, asiakasta en ole nähnyt viikkoihin lain.
Piiraalleko tulitte?
Suokaa anteeksi, jos hieman höperöin.
Mikäs tässä? Lähes ruttolaksi meitä luulisi.
Sillä ihmiset meitä välttelevät niin.
Ei onnistu! Vaikka yrittänyt olen, -
ei näkynyt oo sieluakaan.
Tässä on, maistuisiko lasi olutta?
Enpä heitä juuri syyttää voi.
Nämä lie kurjimmat piiraat Lontoon on.
Tiedän, mikseivät ne kelpaa. Sillä itse tein ne sentään.
Hyvääkö? Ei. Kurjimmat piiraat Lontoon.
Sekin jo kehu on. Kurjimmat piiraat Lontoon.
Jos epäilette, maistakaa.
Eikö olekin aivan kamalaa? Tappionne jo tunnustakaa.
Kuori pelkkää koppuraa. Tässä, tarpeeseenne juokaa.
Kurjimmat piiraat Lontoon.
Eikä ihme tällä lihan hinnalla. Hintako? Ei koskaan varaa sitä hankkia.
Luulin, ettei sitä päivää tulisi kun miehet pitävät herkkuna, -
kun löytää eläinparkoja kadulta kuolemasta.
Rouva Mooneylla on piirakkapuoti.
Kauppa käy, mutta jotain outoa siinä on.
Kaikki naapureiden kissat ovat kadonneet.
Pakko tunnustaa yritteliäisyys. Tunkea nyt kissoja piirakkaan.
Minähän en sellaista tekisi. Ajatuskin saa pahoinvoimaan.
Ja mirrit ovat nopeita kiitämään.
Ajat ovat kieltämättä kovia.
Kovempia kuin Lontoon huonoimmat piiraat.
Ihraa vain, ei muuta lain. Eikö ole kuvottavaa?
Rasvaa ja rakeita, näyttää kuin ei mistään olisi takeita.
Maistuu kuin... No sääli, -
että yksinäinen nainen, -
puolikuntoinenkin -
ja Lontoon huonoimmat piiraat!
Herra hyvä, kovia aikoja.
Kovia aikoja.
Sanokaa minun sanoneen, yhdellä oluella tuo maku ei lähde.
Tulkaa, niin annan lasillisen giniä.
Eikö olekin kodikasta?
Nuo pirteät tapetit olivat loistava kauppa.
Hajosivat vain osittain, kun kappeli paloi.
Kas tässä. Istukaahan alas lepuuttamaan luitanne.
Puotinne yläkerrassa on huone. Jos ajat ovat niin kovia, miksette vuokraa sitä?
Tuollako? Kukaan ei mene lähellekään sitä.
Ihmiset luulevat, että siellä kummittelee.
- Kummittelee? - Niin.
Kukapa voisi kiistää sen?
Vuosia sitten siellä tapahtui jotain.
Ei mitään kovin mukavaa.
Oli parturi vaimoineen, ja hän oli kaunis niin.
Veitsiartisti mahtava, mutta tyrmään hänet oli pantava.
Hän oli kaunis niin.
Hänen nimensä oli Barker. Benjamin Barker.
Mikä hänen rikoksensa oli?
Typeryys.
Hänellä oli vaimo siis. Sievä pikkuvaimo. Typerä hölmö.
Kaikki mahdollisuudet oli vaimolla käsissään.
Raukkaparka.
Eräs tuomari halusi häntä niin.
Lähetti kukkia joka päivä, -
mutta oliko nainen tornistaan käyvä?
Pysyi ylhäällä nyyhkyttäen, hölmöparka.
Mutta ei siinä vielä kaikki.
Pedelli hakee hänet kohteliaasti.
Raukkaparka.
Tuomari kertoo hänelle katuvansa ain, -
syyttää itseään kaameasta ahdingosta vain.
Naisen täytyy luokseen mennä nyt.
Raukkaparka.
Hän paikalle saapuu, raukkaparka, -
naamiaiset hänen päälleen kaatuu.
Kaikki on vierait', raukkaparka.
Tuskissaan vaeltaa ja juo, parka.
Tuomarin katuvan luulee, parka.
"Missä on tuomari Turpin?", hän kyselee.
Siellähän hän oli, vaan ei katuva lain.
Ei naiselle sopinut tämä ollenkaan.
Muilla oli niin kovin hauskaa.
He uskoivat häntä hulluksi, ja nauruun he yltyivät villisti.
Sieluparka!
Ei!
Eikö kukaan säälinyt häntä?
Te todellakin olette Benjamin Barker.
Missä Lucy on? Missä vaimoni on?
Hän myrkytti itsensä.
Apteekista saamallaan arsenikilla.
Yritin estää, mutta hän ei kuunnellut.
Hänellä on tyttärenne.
Hänellä? Tuomari Turpinillako?
Hän adoptoi tyttärenne kuin omansa.
15 vuotta kärsimystä maanpäällisessä helvetissä väärin perustein.
15 vuotta unelmoiden, että palaisin kotiin rakkaan vaimoni ja lapseni luokse.
- Vuodet ovat koetelleet teitä, herra Barker. - Ei!
Ei Barker. Se mies on kuollut.
Olen Todd nykyään. Sweeney Todd.
Ja minä kostan vielä.
Tulkaa sisään. Ei täällä ole pelättävää, kultaseni.
Kun he tulivat hakemaan tyttöä, piilotin nämä.
Olisin voinut myydä ne, mutten tehnyt sitä.
Kahvat ovat hopeaa, eikö vain?
Hopeaa... Aivan.
Nämä ovat ystäväin.
Katso, kuinka ne kimmeltävät.
Katso tämän loistoa.
Kuinka valo saa sen hymyyn.
Ystäväin.
Uskollinen ystäväin.
Puhu vain, ystäväin.
Kuiskaa, kuuntelen.
Tiedän sen, -
olit lukittuna piilossas' -
nämä vuodet.
Kuten minäkin, ystäväin.
Olen saapunut kotiin, -
josta odottamasta sinut löysin.
Kotona.
Yhdessä olemme -
ja ihmeitä teemme.
Emmekö vain?
Sinäkin, ystäväin.
- Minäkin olen ystävänne, herra Todd. - Anna minun pidellä sinua.
- Kunpa tietäisitte sen. Herra Todd, - - Huokaillen -
olet lämmin kädessäin.
- Ystäväin. - Tulitte kotiin.
- Terävä ystäväin. - Tunsin aina kiintyneeni teihin.
Levätkää nyt, ystäväin.
- Koskaan ette pelkää, herra Todd. - Pian otan teidät esiin.
- Voitte muuttaa tänne, herra Todd. - Pian uhkutte -
loistoa, josta ette ole uneksineetkaan.
- Saatte sen. - Onnekkaat ystäväin.
- Olen ystäväsi ja sinä minun. - Nyt te säihkytte.
- Ne säihkyvät kauniisti. - Olikin vain hopeaa.
- Hopea käy hyvin, herra Todd. - Ystäväin, -
teistä tihkuu rubiineja.
Kohta teistä tihkuu arvokkaita -
rubiineja.
Jätä minut yksin.
Vihdoinkin käteni on jälleen kokonainen.
Satakieli, viherpeippo, mustarastas, hemppo.
Kuinka visertää voitte?
Kuinka voitte riemuita häkeissä istuessanne, -
koskaan lentämättä?
Ulkona taivas kutsuu viittoen, viittoen.
Häkin ulkopuolella.
Kuinka voitte jäädä sadetta katsomaan -
tähtien raivostuttamina?
Kuinka visertää voitte? Yhtään mitään?
Kuinka visertää voitte?
Häkissäni on monia huoneita ruusunpunaisia ja synkeitä.
Niissä ei mikään laula, ei edes kiuruni oma.
Ne eivät koskaan laula vangittuina ollessaan.
Opeta minua sopeutumaan.
Satakieli, viherpeippo, mustarastas, hemppo.
Laulun salat opettakaa.
Jos lentää en voi, -
antakaa minun laulaa.
Antakaa almuja -
kurjalle naiselle.
Kurjan koleana -
aamuna.
- Suuret kiitokset. - Rouva...
Osaatteko kertoa, kenen talo tämä on?
Tuomari Turpinin talohan se.
Kuka on siellä asuva neito?
Johanna. Hänen holhokkinsa.
Turpin pitää hänelle kuria. Telkesi hänet tuonne.
Älä vain tunkeudu sinne, tai joudut ruoskittavaksi.
Ja kuka tahansa nuori, jolla on ilkityöt mielessään.
Antakaa almuja -
epätoivoiselle naiselle.
Tunnen sinut, -
Johanna.
Tunnen sinut.
Osin luulin olevani hereillä.
Tyytyneeni uneksimaan sinusta.
Onneksi erehdyin, -
Johanna.
Ryöstän sinut, -
Johanna.
Ryöstän sinut.
Tule peremmälle, poika.
- Sanoitko etsiväsi Hyde Parkia? - Sanoin.
Se on kartalla suuri, mutten vain löydä sinne.
Istu toki alas.
Merimiehen on noloa kadottaa suuntansa, -
mutta tässä sitä ollaan.
Merimieskö?
Bountiful-laivasta, Plymouthista.
Merimies varmaan tuntee maailman tavat?
Sitä on täytynyt harjoitella.
- Luuletko oppineesi, poika? - Herra?
Melkoista harjoittelua.
Japanin geishat, Siamin jalkavaimot, -
Kreikan katamiitit, Intian portot...
Minulla on niistä piirroksia.
Kaikki, mitä olet naisen kanssa uneksinut tekeväsi.
Haluaisitko nähdä?
Tässä on tainnut sattua jokin erehdys.
Ei ole tainnut.
Katsoit holhokkiani, Johannaa.
- Kyllä vain, herra, katsoit häntä. - En tarkoittanut pahaa.
Tarkoituksellasi ei ole väliä.
Kadut vielä syntymääsi, -
jos näen sinua vielä tällä kadulla.
Hyde Park on tuollapäin, herra.
Vasemmalle, oikealle ja sen jälkeen suoraan.
Tuollapäin!
Kuulitte, mitä tuomari Turpin sanoi, pikkuherra.
Ensi kerralla aivosi leviävät kiveykselle.
Ryöstän sinut, -
Johanna.
Ryöstän sinut.
Luulevatko he seinien sinut piilottavan?
Nytkin olen alla ikkunasi.
Olen pimeydessä sinun vierelläsi, -
hautautuneena keltaisiin hiuksiisi.
Tunnen sinut, -
Johanna.
Jonain päivänä vielä -
ryöstän sinut.
Sitten olemme yhdessä. Olen vierelläsi, -
haudattuna keltaisiin hiuksiisi.
PYHÄN DUNSTANIN TORI
Hän on täällä torstaisin. Hän on italialainen ja todella intohimoinen.
Hän on Lontoon paras parturi.
Hyvät naiset ja herrat, saisinko huomionne?
Heräätkö aamuna jokaisena häpeässä suuressa, kun hiuksia pudonneita on tyynysi juuressa?
Hiusten kuuluu olla päässä.
Hyvät herrat ja naiset, nyt voitte jättää huolet.
Elämästä tulee huoletonta, kun näytän teillä jotain tavatonta.
Näette nyt jotain kuolleista herännyttä, -
päässä on minulla tukka!
Pirellin taikaeliksiirin ansiota se on, -
ihmeitä se teki, tosi on.
Vaikuttiko se nopeaan? Ei se vie hetkeä pidempään.
Aivan kuin eliksiirin pitääkin.
Saisiko olla pullollinen? Pennin maksaa yksi sellainen.
Se nopeuttaa kasvua hiusten, -
voin minä taata sen.
Hiero sitä hetken, kasvu nopeutuu siten.
Ohentaa hiuksiasi täytyy pian kerran viikossa.
- Neiti hyvä, mikä on tuo haju kaamea? - Onkohan lähellä oja likaisa?
Ostakaa Pirellin taikaeliksiiriä.
Muuta tarvita kihariin ei. Kokeilkaa eliksiiriä.
Hiustesi tuuheus kun huomataan, naisista saat valita parhaan.
- Haluaako neiti ostaa pullon? - Mitä tämä on?
Siinä haju kusen on.
Kuselta se näyttääkin. Joku vaihtanut on vain värin.
- Antakaa sen juurianne hoitaa. - Varokaa kenkiänne, se vuotaa suoraan läpi.
Ostakaa pulloja eliksiiriä, kaikin puolin hyödyllisiä. Naiset sitä rakastavat.
Itikat myös.
Olen Adolfo Pirelli, -
partureiden kuningas ja kuninkaiden parturi. Hyvää päivää vaan.
Tässä teille suukko.
Minä, kuuluisa Pirelli tietää haluaisin, -
kuka uskaltaa eliksiirissäni väittää olevan aromi kusen.
Kuka sanoi sen?
Minä sanoin.
Olen Fleet Streetin Sweeney Todd.
Avasin pullon Pirellin eliksiiriä, ja sanon teille sen olevan -
pelkkää kusen ja väriaineen sekoitusta.
Sitä paitsi, hyvä herra, -
vaikken olekaan palvellut kuninkaita, voisin lyödä vetoa, -
että pystyn ajamaan parran kymmenen kertaa paremmin, -
kuin yksikään kaltaisenne huijari.
Näettekö nämä terät?
Lyön niistä vetoa sinun viittä puntaasi vastaan, ettei teistä ole vastusta minulle.
Hyväksykää haasteeni, -
tai paljastakaa valheellisuutenne.
Kuuletteko tätä typerää miestä?
Pian näette hänen katuvan hulluuttaan.
- Toby! - Kuka haluaa ilmaisen parranajon?
- Voisiko pedelli Bamford toimia tuomarina? - Autan aina ilolla -
ystäviäni ja naapureitani.
Valmiina?
- Valmis. - Valmis.
Nopein ja tarkin ajo voittaa!
Aluksi, herra hyvä, partavaahdon sekoitamme. Ensin kuitenkin kokoon kerääntykäämme.
Herra hyvä, katsotte miestä, jolla on ollut kunnia paavin parta ajaa.
Herra Sweeney, ei pahalla, kuka lie olettekin, -
varmaan sanotte hänen olleen vain kardinaali... Ei!
Se oli paavi!
KIITOS PARRANAJOSTA PAAVI
Kun ajellaan naamaa, kun katkaistaan karvaa, -
tarvitaan suloa, tarvitaan vaistoa.
Jos siinä livetään, iho viilletään, -
leuka keritään, huuli revitään eikä niitä korjata voi!
Kun ajellaan naamaa tai edes sen osaa, -
käyttää pitää järkeään ja paljon sydäntään.
Ei riitä, jos välähtää, pitää todella kiiltää, -
pitää intohimo löytää sisältään.
Kun ajellaan naamaa, kun trimmataan partaa, -
Saadaan karvatupsusta sileä kuin vauvan pepusta.
Jo varhaisessa lapsuudessa -
soi tämän lahjan minulle Jumala!
Tarvitaan taitamusta, tarvitaan ajatusta,
Tarvitaan tahtoa kestää kolotusta, -
tarvitaan tahtia, tarvitaan suloa...
Voittajaksi selviytyi Todd!
Kumarran huomattavasti omaani suuremmalle taidolle.
Viisi puntaa.
Olkoon suopea Herramme hyvä teille...
Kunnes tapamme taas.
Tule, poika. Liikettä!
Johtunee vain lempeästä sydämestäni, mutta vihastuin, kun näin poikaa kohdeltavan noin.
Onnittelut, herra Todd.
- Saanko kysyä, onko teillä oma yritys? - Totta kai on.
Sweeney Toddin tonsuurisalonki, lihapiiraskauppani päällä Fleet Streetillä.
Kiitän teitä. Olette oikeamielisyyden perikuva.
Yritän auttaa ystäviäni ja naapureitani parhaani mukaan.
- Yrityksenne on siis Fleet Streetillä? - Kyllä.
Sitten, herra Todd, näette varmasti minut siellä tämän viikon aikana.
Olette tervetullut, pedelli Bamford, -
ja voin luvata teille ilman mitään korvausta, -
tarkimman parranajon, jonka ikinä saatte.
Tulehan, kultaseni.
Tuoli ei ole kummoinen, mutta ajaa asiansa. Se kuului poloiselle Albertilleni.
Hän istui siinä kaikki päivät sen jälkeen, kun hän ei voinut kävellä kihdiltään.
Miksei pedelli tule? "Tämän viikon aikana", niin hän sanoi.
Onhan viikkoa jäljellä, nyt on vasta tiistai.
Rauhallisesti vain. Tyynesti, kultaseni.
Älä ahdistu, ei pidä kiirehtiä.
Anna ajatustesi juosta rehevinä.
Odota.
Tyynesti, kultaseni, suunnittele tämä läpeensä.
Kun suuri pyörä pyörii, mitä enää voisit tehdä?
Katso sitä tarkoin, anna sen hautua.
Odota.
Olen ajatellut kukkia, -
ehkä päivänkakkaroita, jotka huonetta voisivat piristää.
Eivätkö sinustakin kukat, päivänkakkarat, -
voisi synkeyttä lieventää?
Odota.
Kultaseni, odota.
Entä tuomari? Milloin pääsemme kiinni häneen?
Etkö osaa ajatella mitään muuta? Mietit aina vain vääryyttä, -
joka tapahtui herra ties kuinka monta vuotta sitten.
Tulehan. Hitaasti, kultaseni.
Aika kulkee nopeaan.
"Nyt" menee pian, noin, se kului vaan!
"Kohta" tulee, "kohta" kestää ainiaan.
Odota.
Hassu mies, etkö ymmärrä, -
suunnittelu on puolet lystistä?
Hyvät asiat löytävät ne, jotka pystyvät -
odottamaan.
Neilikoita ehkä, päiväkakkaroiden sijaan...
En oikein tiedä. Mitä mieltä olet?
- Olen pahoillani, anteeksi. - Rouva Lovett.
Hauska tutustua, rouva.
Herra Todd, eräs tyttö tarvitsee apuani, surullinen ja yksinäinen, mutta kaunis tyttö...
- Rauhoituhan. - Aivan, anteeksi.
Tytön huoltaja pitää hänet lukkojen takana, mutta aamulla tyttö heitti minulle tämän.
Varmasti merkki siitä, että Johanna haluaa minun auttavan.
Se on hänen nimensä, Johanna. Hänen huoltajansa on Turpin, jonkinlainen tuomari.
Kun mies lähtee oikeuteen, livahdan taloon, vapautan tytön -
ja rukoilen häntä lähtemään mukaani tänä iltana.
- Voi kuinka romanttista. - Totta.
En kuitenkaan tunne ketään Lontoosta ja tarvitsen tytölle suojapaikan, -
kunnes löydän vaunut, joissa voimme matkustaa.
Jos hän voisi olla täällä, edes muutaman tunnin, olisin teille ikuisesti velkaa.
- Tuo tyttö tänne. - Kiitos, rouva.
Herra Todd?
Kiitos, ystäväni.
Onnetar taitaa vihdoin suosia sinua, herra T.
Mitä nyt? Saat hänet takaisin ennen kuin yö koittaa.
- Entä poika? - Poikako?
Anna hänen tuoda tyttö tänne.
Ja koska himoitset hieman...
Siinä on kurkku viillettäväksi, kultaseni.
Voi Johanna parkaa. Kaikki ne vuodet -
ilman rahtustakaan äidinrakkautta.
Pian huolehdimme siitä.
Hei, mitä sinä täällä teet?
Pidä poika alakerrassa.
- Rouva hyvä, onko herra Todd kotona? - Hän työskentelee yläkerrassa.
Katsopa nyt pikkuista.
Sinua tuskin haittaa, jos haemme hänelle mehevän lihapiirakan?
- Miten vain tahdotte. - Tulehan.
Toivottavasti hampaasi ovat vahvat.
Sulje ovi.
Otetaanpa sinulle maukasta piirakkaa.
Istuhan, tee olosi kotoisaksi.
Sisään.
- Herra Todd. - Herra Pirelli.
Kutsu minua Davidiksi.
David Collins on nimeni, kun kyse ei ole työasioista.
- Tahtoisin viisi puntaani takaisin. - Miksi?
Koska löit vetoa kanssani valheellisilla verukkeilla.
Sinun pitäisi olla hieman avarakatseisempi jatkossa.
Tästä lähtien otan puolet tuotoistasi. Kumpikin saa yhtä suuren osan.
Herra Benjamin Barker.
Siinä, pistä poskeesi.
On mukava nähdä poika, jolla on hyvä ruokahalu.
Muistutat rakasta Albertiani -
joka ahtoi itsensä aina mielellään turvoksiin.
Tosin, hänellä ei ollut tuollaista hienoa tukkaa.
Totta puhuakseni, tämä päässä tulee todella kuuma.
Tämä kelpaa hyvin.
Et taida muistaa minua. Toisaalta, miksi muistaisitkaan?
Olin vain pieni pojan koltiainen, joka lakaisi hiuksia lattialta muutaman viikon ajan.
Mutta minä muistan nämä.
Kuinka voisinkaan unohtaa teidät, herra Barker?
Minulla oli tapana istua juuri tässä -
ja uneksia päivästä, jolloin minusta tulisi oikea parturi.
Voisi sanoa, että olit inspiraationi.
Pääsimmekö sopimukseen -
vai täytyykö minun pyytää ystäväni, pedelli Bamford käymään?
Mitäpä siihen sanotte, herra Sweeney Todd?
Voi sentään, aina on töitä tehtävänä. "Putipuhdasta olla pitää." Se on mottoni.
Miten päädyit sen kauhean italialaisen matkaan?
Hän haki minut työläiskodista, jossa olin ollut syntymästäni asti.
Voi luoja! Hänellä on tapaaminen räätälinsä kanssa!
- Jos hän myöhästyy, hän syyttää minua! - Odota!
Herra hyvä, teillä on tapaaminen...
Herra Pirelli sai kutsun toisaalle. Sinun kannattaisi mennä hänen peräänsä.
Ei, minun on parempi odottaa täällä, tai saan varmasti raipasta.
Hän on kova ruoskimaan.
Antoiko rouva Lovett sinulle piirakkaa?
Hän on oikein kohtelias.
Sitä hän on.
Mikäli tiedän mitään kasvavista pojista, vatsaasi mahtuu vielä lisääkin piirakkaa.
Kyllä.
Etkö siis odottaisi isäntääsi alakerrassa?
Siellä on varmasti sinulle vielä lisää piirakkaa.
Minun pitäisi odotella täällä.
Kuulehan. Kerropa rouva Lovettille -
että käskin antaa sinulle kunnon giniryypyn.
Kiitoksia, herra!
Olette jo toistamiseen oikeusistuimen edessä.
Vaikka hurskas toiveeni olisi jakaa täällä oikeutta armollisesti, -
itsepintainen tapanne rikolliseen elämään -
on suorastaan inhottavaa Jumalan ja ihmisen edessä.
Näin ollen tuomitsen teidät hirtettäväksi kaulastanne -
kunnes olette kuollut. Luoja olkoon sielullenne armollinen.
Oikeusistunto on päättynyt.
Kiitoksia, teidän korkeutenne.
- Juuri tuota tuomiota toivoimme. - Oliko hän syyllinen?
Vaikka hän ei olisi tehnyt sitä, hän on silti ansainnut hirttämisen.
- Kuka ei olisi? - Anteeksi?
Ei sen väliä. Tulehan, kävelkäämme yhdessä kotiin.
Ystäväiseni, minulla on sinulle uutisia.
Suojellakseni rakasta Johannaani maailman paholaisilta, olen päättänyt naida hänet.
Iloisia uutisia totta tosiaan.
Kuitenkin outoa, että tarjotessani itseni hänelle, hän osoitti -
vastahakoisuutta.
Anteeksi suokaa, voinko kuitenkin pyytää, -
että puhua teille nyt saan?
En sanoa pelkää -
parhaaltanne näyttänette ette.
Puuteria vaatteillanne -
ja parransänkeä leuassanne.
Naiset somat, he hauraita ovat.
Sanoitteko sänkeä?
Ehkä silloin tällöin olen hieman huolimaton aamutoimissani...
Huolta ei näy, tiemme kun käy, -
luo parturin taidokkaan.
Kasvonne siloisina, -
hyvän tuoksuisina, -
myski innoittaa saalistamaan.
- Se tytön täysin sokaisee... - Sokaisee?
Kunnes hän suostuu toiveeseenne jokaiseen.
Parturiko? Viekää minut hänen luokseen.
Hänen nimensä on Todd. Hän on parturimaailman viimeistä huutoa.
Sinun pitäisi hieman hidastaa vauhtia, nuori mies. Se käy suoraan päähäsi.
Meille annettiin tätä köyhäintalossa, että pystyimme nukkumaan.
Eipä silti, ei siinä paikassa halunnut nukkua.
Tietäen, mitä pimeässä tapahtui.
Sepä mukavaa, kultaseni... Piipahdanpa herra Toddin luona.
- Onko sinulla kaikki täällä hyvin? - Jättäkää pullo.
Tuo nuori mies juo minulta talon ja tavarat.
Milloin Pirelli tulee takaisin?
Hän ei tule takaisin.
Herra T, ette kai te...
Olette aivoton hullu! Tapoitte miehen, joka ei aiheuttanut teille mitään harmia!
Hän tunnisti minut vanhoilta ajoilta.
Hän yritti kiristää minulta puolet tienesteistäni.
Tuohan tietysti muuttaa asian.
Hetken jo luulin, että olette aivan päätön.
Valtavasti verta.
Miesparka.
Eipä heitetä hukkaan...
Mitä teemme pojan suhteen?
Lähetä hänet tänne.
Ei hänestä ole huolta, hän on yksinkertainen.
Lähetä hänet tänne!
Herra T, varmasti yksi tälle päivälle on tarpeeksi.
Sitä paitsi ajattelin palkata pojan auttamaan kaupassa.
Polviparkani eivät ole enää kuten ennen.
Hyvä on.
Ginivarastoa on täydennettävä, poika juo kuin merimies.
Tuomari.
Ulos.
Ulos!
Herra Todd?
Palveluksessanne.
On kunnia saada teidät asiakkaakseni, teidän korkeutenne.
Tunnetteko minut?
Kuka voisi olla tuntematta korkea-arvoista tuomari Turpinia?
Nämä tilat eivät ole puoleensavetävät, mutta pedelli kuitenkin sanoo -
teidän olevan kaupungin monitaitoisin parturi.
Se on hyvin ystävällisesti sanottu.
Miten voin palvella tänään?
Tyylikäs hiusmuotoilu? Pehmentävä hieronta?
Istukaa, olkaa hyvä.
Katsokaas, olen hullaantunut rakkaudesta, -
hänen harras ja kiihkeä orjansa.
Ottakaa esiin tuoksuvoiteenne ja hohkakivenne -
aistillisemman näön se antaa, ehkä vähän kölninvettä voin kantaa, -
mutta ensin partani ajakaa.
Tarkasti, sen takaan.
Olette hyvällä tuulella tänään, herra Todd.
On riemuittavaa, kun näin nähdä saa miehen, joka rakastaa.
Rakkaus voi innoittaa kaiken aikaa -
veren kiertämään, sydämen lyömään, kuin taikaa.
- Mitä muuta mies voisi vaatia... - Kuin rakkautta?
- Enemmän kuin rakkautta. - Mitä niin?
- Naisia. - Aivan niin, naisia.
Kauniita naisia.
Nyt, ystäväin, -
teet tehtäväsi.
Malttia, nauti siitä.
Kostoa ei voi tehdä kiireellä.
- Jos onnistaa, niin teitä kehaisen. - Herrani.
- Ja kuka saakaan lempenne mahtavaisen? - Kasvattini.
Nätti kuin ruusunnuppu.
Yhtä nätti, kuin äitinsä?
Anteeksi mitä?
Ei mitään, herra. Jatkaisimmeko?
Kauniita naisia. Kiehtovaa.
Juomassa kahvia.
Tanssimassa.
Kauniit naiset ovat ihme.
Kauniit naiset.
Ikkunan äärellä, -
portaiden päässä.
Piristävät mielen säässä kuin säässä.
Kauniit naiset.
Varjoina vain.
Mieleen jäävät.
Vilkuillen.
Jäävät iäksi.
Kevyesti hengittäen.
Kauniit naiset.
Puhaltamassa kynttilöitä tai -
- kampaamassa hiuksiaan. - Sitten he -
- lähtevät. - Jättäessäänkin he jotenkin -
voivat jäädä mieleen.
Luona pysyvät. Kauniit naiset.
- Peileissään. Kirjoittamassa. - Kukkakedolla. Poimimassa.
Säätä katsomassa. Saavat miehen laulamaan.
Todisteita taivaasta maan päällä.
Kauniita naisia, herra.
Kauniita naisia, kyllä!
Herra Todd! Tapasin Johannan! Hän lupasi lähteä mukaani tänään.
Sinä!
Korkeampi voima päätti varoittaa minua ajoissa.
Johannako pakenisi kanssasi?
Varmistan, ettei yksikään mies enää vilkaisekaan häntä.
Ja te, parturi. Teidän ystäväpiirinne on nähtävissä.
Pitäkää hyvät välit asiakkaisiinne, minä en heihin kuulu.
- Herra Todd, teidän on autettava. - Ulos.
- Herra Todd... - Ulos!
Mitä huutoa ja juoksua täältä kuuluu?
- Hän oli edessäni. - Merimies tuli. Näin molemmat kadulla.
Hän oli edessäni! Hänen kurkkunsa oli jo käsissäni.
- Rauhoituhan nyt... - En, olin jo saada hänet!
Kurkkunsa oli edessäni, nyt hän koskaan enää tule ei!
Olehan nyt.
- Minähän sanoin... - Milloin?
- Mikä kiire? - Miksi odotin?
Käskit odottaa, nyt hän koskaan enää tule ei!
On maailmassa kolo, kuilu synkkä ja syvä. Sen täytteenä väki, jolta puuttuu hyvä.
Ja roskaväki maan asuttavi sitä.
Mutta ei kauan.
He kaikki ansaitsevat kuolla.
Kerron miksi, rouva Lovett. Kerron miksi.
Koko ihmiskunnassa, rouva Lovett.
On miehiä vain kahta sorttia.
On niitä, jotka paikkansa tuntevat -
ja niitä, jotka edellisiä naamaan polkevat.
Katsokaa minua, rouva Lovett. Katsokaa itseänne.
Ei, me kaikki ansaitsemme kuolla.
Jopa te, rouva Lovett. Jopa minä.
Pahat saisivat pian kuolla pois.
Muille se helpotus olla vois'.
Me kaikki ansaitsemme kuolla.
Enkä enää koskaan näe Johannaa.
En enää koskaan halaa tyttöäni.
Se on loppu nyt!
Kelpaisiko herralle parranajo?
Tulkaa katsomaan ystäväänne Sweeneyä.
Tekin, herra. Tervetuloa hautaan.
Saan kostoni.
Saan pelastukseni.
Kuka, herra? Tekö, herra? Tuoli on vapaana!
Sweeney odottaa. Haluan teidät, vuotajat.
Te siinä, herra! Kuka vain! Älkää ujostelko, herrat!
Ei yksikään mies, ei kymmenenkään, -
ei satakaan -
voi raivoani lieventää.
Saan sinut!
Vaikka hän kuinka kerskailee, hänet saan, -
sillä välin kurkkuja kunniattomia leikkaan.
Lucyni tuhkassa makaa -
enkä enää koskaan tyttöäni tapaa.
Mutta työ odottaa, -
olen vihdoinkin elossa -
ja täynnä iloa!
Sehän on hienoa, mutta mitä me teemme hänelle?
Haloo?
Kuuletko minua?
Tulehan...
Sinä hyödytön olento.
Istu alas.
Juo tämä.
Meillä on mätänevä ruumis yläkerrassa.
Mitä ajattelit tehdä asialle?
Kun tulee pimeää, -
viemme hänen johonkin salaiseen paikkaan ja hautaamme hänet.
Tietenkin voisimme tehdä niin.
Hänellä ei taida olla sukulaisia, jotka tulisivat tänne nuuskimaan ja etsimään häntä.
Tuntuu suorastaan häpeälliseltä...
Häpeälliseltä?
Tuntuu kauhealta tuhlaukselta...
Niin mukavan pullean muodon, mikä nimensä on, oli, on...
Jälkiä ei jäisi siitä.
Piristystä tarvis liike, -
velat pois pyyhkiä siitä.
Jos muistetaan taloudellisuus, kuin lahja se on...
Jos tajuat tämän johdannon.
Tuntuu kauhealta tuhlaukselta.
Kun lihan hinta on mitä on.
Jos tajuat johdannon...
Hienoa, tajusit. Ajattele vaikka rouva Mooneyta piirakkapuoteineen.
Koskaan ei ole mennyt paremmin ja hän kissoja ja leipää käyttää.
Ja kissa vain kuusi tai seitsemän piirasta täyttää.
- Ja maku varmasti eron näyttää... - Rouva Lovett, mikä ihana huomio.
- Käytännöllinen ja sovelias kuten joka kerta. - Se tuntuu tuhlaukselta.
Rouva Lovett, en tiedä, miten elin ilman sinua kaikki ne nämä vuodet.
- Miten viehättävää! Ja jäljittämätöntä! - Monet muut herrat tulevat pian parranajoon.
- Mikä valinnanvara! - Ajattele heitä kaikki, piiraina!
Mikä ääni ulkomaailmasta kuuluu?
Mikä, herra Todd, mikä se ääni on?
Tuo narskuva ääni, joka ilmassa kaikaa?
Aivan, herra Todd, se kaikkialla raikaa.
Se on ääni, kun miestä vaanii mies viereinen -
ja keitä me olemme kiistämään sen?
Elämme epätoivoisia aikoja, rouva Lovett, -
ne vaativat epätoivoisia tekoja.
Siinä. Suoraan uunista.
- Mikä tuo on? - Se on pappia, pappia ota.
- Onko se hyvää? - Sen takia voisi syttyä sota.
He eivät lankea kiroihin lihan, joten se on myös tuoretta ihan.
- Kauheasti rasvaa. - Vain kun maha kasvaa.
Eikö sinulla ole runoilijaa tai muuta taiteilijaa?
Runoilijoista ei ikinä tiedä, niitä ei välttämättä maha siedä.
Kokeile pappia.
- Lakimies on sangen makoisaa. - Jos siitä rahaa saa.
Seuraavaksi jotain muuta tilaa, kaksi palaa lakimiestä terveyden pilaa.
- Jotain rasvatonta. - Jos olet isänmaanystävä Britanniasta, -
voisit maistaa merisotilasta.
Se on ainakin tauditon. Se tosin maistuu paikalta, jossa ollut on.
Nuotiolla tuossa onko herra kartanon?
Ei armoa, katso lähemmin, huomaat, se kauppias on.
Näyttää paksummalta, melkein pastorilta.
Ei, kyllä se on kauppias, se on vihreä.
Historiassa maailmojen...
Kaiva hautoja, suosi sukulaista.
On alhaisten elettävä ylhäisiä palvellen.
Kaikki ajavat partansa, joten makua on monenlaista.
Miten upeaa on tietää kerrankin, -
että ylemmät alempiaan palvelevatkin!
- Mikä tuo on? - Se on keikari. Kaupan paras anti.
Meillä on paimenen piirakkaa soikeaa, jossa on paimenta on oikeaa.
Ja minä aloitin vasta. Tässä on rasvaa on poliitikolla -
niin että se on täytyy servietin kera tarjoilla, saako olla?
Tee siitä pulla. Koskaan ei tiedä, milloin se koittaa kadonneeksi tulla.
Koeta munkkia. Paistettuna kuivempaa.
Ei, papisto on liian jauhoista ja karkeaa.
Sitten näyttelijä... Hän on lyhentäjä.
Ja saapuu aina ylirasittuneena.
Tulen uudestaan, kun sinulla on tuomaria listalla.
- Hieman lempeyttä kohti maailmaa. - Kyllä. Tiedän sen, rakkaani.
- Otamme kaikki asiakkaat, jotka saamme. - Kaikenarvoiset, rakkaani.
Emme erottele rahvasta ylimystöstä.
Palvelemme kaikkia.
Kenelle tahansa.
Se on siis totta.
Herrasmies koputtaa ennen astumistaan hienon naisen huoneeseen.
Todellakin, mutten näe hienoa naista.
Vakuutin itselleni merimiehen valehtelevan.
Ettei Johannani satuttaisi minua.
Lähden täältä.
Pidän tuota pelkästään soveliaana.
Koska et enää pidä seurastani, -
annamme sinulle uuden huoneen.
Tähän asti olen säästellyt raippaa.
Ja epäkiitollinen lapsi on särkenyt sydämeni.
Kun olet oppinut arvostamaan asioita, voimme tavata uudelleen.
Siihen asti...
Mieti syntejäsi.
Johanna! Minne viet hänet? Kerro, tai...
Tappaisitko minut? Tässä minä seison!
Tunnen sinut, -
Johanna.
Tunnen sinut.
Luulevatko he seinien sinut piilottavan?
Nytkin olen alla ikkunasi.
Olen pimeydessä vierelläsi, -
hautautuneena keltaisiin hiuksiisi.
Johanna.
Oletko kaunis ja kalpea -
keltaisilla hiuksilla, kuten hän?
Haluaisin sinut kauniina ja kalpeana.
Sellaisena, kuin sinut muistin, -
Johanna.
Mitä sitten, jos olet kaunis -
viljankeltaisine hiuksinesi?
Mielestäni meidän ei pitäisi enää tavata.
Kyyhkyseni, rakas -
- Johannani. - Ryöstän sinut, Johanna.
Hyvästi, Johanna.
Olet poissa ja silti omanain.
Voin hyvin, Johanna.
- Voin hyvin. - Johanna.
Savu! Paholaisen merkki! Kaupunki tulessa!
Noita, noita! Haistakaa tuo kamala haju!
Joka yö messukelloilta, savua helvetin porteilta.
Kaupunki tulessa.
Paha.
Jos en koskaan kuule ääntäsi, kyyhkysein, rakkainpain.
On minulla yhä syytä iloon. Tulevaisuus on avoin.
Johanna.
- Tunnen sinut. - Ja kun olen sokeana pimeässä -
jonkin unohtumattoman kanssa, -
se on aamuisin mielessäni, lemmikkini.
Johanna.
Sinä jäät, Johanna.
Sellaisena, kuin sinut muistan.
Katso, tähti!
Haudattuna keltaisiin hiuksiisi.
Tähdenlento.
Tuonne, tuonne! Katsokaa joku tuonne!
Enkö sanonutkin? Haistatteko? Kaupunki tulessa!
Herra, juoskaa ja kertokaa! Varoittakaa noidan loitsusta!
Tuolla se on! Epäpyhä haju! Kertokaa pedellille ja poliisille!
Kertokaa! Auttakaa! Riiviö! Kaupunki tulessa!
Kaupunki tulessa!
Paha!
Ajattelen sinua -
kuolinpäivääni asti.
Kaipaan sinua joka päivä vähemmän.
Johanna.
Jos olisit kaunis ja kalpea, -
näyttäisit paljolti häneltä.
Jos vain enkelit voisivat voittaa, -
olisimme kuin ennen.
Tunnen sinut, Johanna.
Herää, Johanna!
Uuteen kirkkaanpunaiseen päivään.
Johanna, opimme -
sanomaan -
hyvästi.
Ryöstän -
sinut.
ROUVA LOVETTIN MAANKUULUT PIIRAAT UUSAVAJAISET TÄNÄÄN FLEET STREETILLÄ
Hyvät naiset ja herrat, saisinko huomionne?
Kihelmöikö nenäänne mehevä kuin myös ihana tuoksu herkun?
Herkkuja ne ovat.
Hyvät naiset ja herrat, tuo aromi tuulen rikastaa.
Ei mitään verrattuna sen mehukkaaseen lähteeseen, sen herkkusuut sinulle kertovat.
Naiset ja herrat, ette kuvitella hurmiota voi, -
joka oven takana on.
Siinä maistatte rouva Lovettin lihapiiraita.
Suolaista ja makeaa, kuten huomaatte.
Rouva Lovettin piirakoiden syöjät -
muistelkaahan, miltä maistuivat piirakat ennen.
- Toby. - Tulossa.
- Tuonne olut. Nopeasti. - Heti, rouva.
Hauska nähdä, miten olet voinut?
Olen lopen uupunut. Toby.
Herralle yksi. Kuule linnun itku.
Auttaa piristämään. Toby, heitä vanha nainen ulos.
Mikä salaisuuteni on? Suoraan sanottuna. Anteeksi vilpittömyyteni.
Perhesalaisuus, kaikkea yrteistä.
Asioita, kuten korianterin kanssa varovainen.
Sehän parantaa kastiketta.
Syökää hitaasti ja tuntekaa, miten ohuesti se on kuorrutettu.
Syökää hitaasti, kaikella on hintansa.
Syökää hitaasti, koska sitä on paljon ja olemme sen myyneet.
Tulkaa huomenna takaisin. Odota.
Siunaa silmäni.
Tuoreita tarvikkeita. Miltä maistuu, kulta?
Tulehan tänne heti. Varmistaa se teorian. Toby, jumala katselee.
Enpä saanut vihjettä. Myönteisen outoa.
Toby, heitä vanha nainen ulos!
Minun täytyy yhä tarkkailla kustannuksia.
Se ei sulje pois muutaman täytetyn eläimen tuomista -
paikan hienostuneisuutta lisäämään. Villisian pää tai kaksi.
Herra T, kuunteletteko ollenkaan?
- Tietenkin. - Mitä juuri sanoin?
Tuomariin täytyy päästä jotenkin käsiksi.
Tuomari. Aina jaksat jankuttaa siitä tuomarista.
Meillä on nyt säädyllinen yritys. Rahaa tulee säännöllisesti.
Valitsemme varovaisesti vain muukalaisia, joita ei kaivata.
Kuka saisi selville?
Herra Todd, olen iloinen. Voisin -
syödä sinut todellakin. Haluatteko tietää, mitä haluaisin tehdä, herra Todd?
Mistä uneksin? Jos kauppa käy, minne todellakin haluaisin mennä?
Vuoden sisällä. Ettekö haluakin tietää?
- Tietenkin. - Haluatteko todellakin tietää?
Haluan.
Meren äärellä, herra Todd. Sitä himoitsen.
Meren äärellä, herra Todd. Rakastaisit sitä.
Vain me kahdestaan voisimme olla.
Talossa melkein omistamassamme, meren äärellä.
- Mitä vain tahdot. - Eikö se olisikin mahtavaa?
Kuvittele, kuinka hauskaa alla flanellin.
Kun olemme vain me ja Englannin kanaali.
Lomapaikan kodikkaamme siistinä pidämme.
Perjantaisin vieraita kutsumme.
Meren äärellä.
Etkö rakasta säätä meren äärellä?
Vanhenemme yhdessä rannikolla.
Kauniin meren äärellä.
Se niin hiljaista olisi, että kukaan muu ei pistäytyisi kuin lokki.
Meidän ei pitäisi yrittää, vaikkakin se on laillista kahdelle.
Rannikkohäät voitaisiin järjestää.
Ryppyiset petivaatteet laillistaa.
Silmäluomeni räpsähtää, ja muutun voiksi -
hetkellä, kun mumisen "tahdon."
Otatteko tämän naisen lailliseksi aviovaimoksenne?
Voitte suudella morsianta.
Siellä meren äärellä.
Naimisissa hienosti ja kunnollisesti, meren äärellä.
Ota hakkuuveitsesi mukaan rannikolle, -
kauniin meren äärelle.
Toin vähän aamiaista, kulta.
- Herra T, voinko esittää kysymyksen? - Mitä?
Miltä Lucynne näytti?
Ettekö todellakaan muista?
Hänellä oli keltaiset hiukset.
Teidän täytyy jättää se kaikki taaksenne.
Hän on mennyttä.
Elämä on eläviä varten, kulta.
Meillä kahdella saattaisi olla elämä.
Ehkä ei aivan kuin unelmoin, eikä aivan kuin muistat, -
mutta voisimme pärjätä.
Herra Todd, rouva Lovett.
- Mitä nyt, Anthony? - Tuomari lukitsi tytön hullujenhuoneelle.
- Johanna? - Foggin turvakotiin.
Olen kiertänyt paikan moneen kertaan. Sisäänpääsyä ei ole. Se on linnoitus.
- Sain hänet. - Herra Todd?
Saimme hänet.
Mistä oletat Lontoon peruukkimestareiden hakevat hiuksensa?
Hullujenhuoneelta. He hakevat hiuksensa seinähulluilta.
En ymmärrä.
Teemme sinusta peruukintekijän oppipojan.
Siten pääset sisään hakemaan hänet.
Mene, nopeasti!
- Hae poika. - Eikö sinun pitäisi jättää poika eloon?
Toby, herra Todd kaipaa sinua.
Kyllä, rouva.
Herra T?
Tiedäthän, missä Old Bailey on?
- Tiedän, herra. En kylläkään ole käynyt... - Vie tämä ja etsi tuomari Turpin. Toista.
Mene Old Baileyhin. Etsi tuomari Turpin.
Anna tuo hänelle ja vain hänelle. Ymmärrätkö?
Kyllä, herra. Haittaako jos pistäydyn ruokakauppaan hakemaan...
Ei, et saa pysähtyä. Etkä puhua.
Viet vain kirjeen. Ymmärrätkö?
Kyllä, herra.
Missä olet ollut, poika? Päivällisaikaan piti kiirettä.
Poloiset luuni putoavat.
Herra Todd lähetti minut juoksupojaksi.
Ja paluumatkalla kävelin köyhäintalon ohi vain vilkaistakseni.
Ja mietin, että ilman sinua olisin siellä. Tai jossakin pahemmassa.
Herra lähetti sinut minua varten.
Kultaseni, tunnen samoin.
Kuuntelisit minua. Ei olisi mitään, mitä en tekisi puolestasi.
Jos lähelläsi olisi joku, -
joku paha henkilö, et vain tiennyt siitä.
Mitä tämä on? Mistä puhut?
Mikään ei satuta sinua, kun olen lähelläsi.
Mikään ei satuta sinua, ei kun olen lähelläsi.
Ketä tarkoitat "pahalla"?
Demoneita väijyy nykyään joka kulmilla.
Lähetän ne ulvoen karkuun, minulla on keinoni.
Kultaseni, ole vaiti, tälle ei ole tarvetta.
Kukaan ei vahingoita sinua, kukaan ei uskalla.
Muut voivat hylätä sinut, ei hätää, -
vihellä niin saavun.
Demonit hurmaavat sinut hymyllään hetken aikaa, -
mutta ajan kanssa mikään ei voi satuttaa sinua, -
kun olen lähettyvilläsi.
Kaunista, kultaseni.
Mitä tämä hullutus on?
Mistä oikein puhut?
Olen hieman ajatellut herra Toddia...
Ei hätää. En ole viisas, mutten tyhmäkään.
Pystyn siihen, laita minut asialle.
Anna minulle jotain kukistettavaa.
Ei huolta, rouva.
Läheisenä ja terävänä olo ei voita rehellisyyttä.
Minun ei tarvitse, en koskaan -
piilota mitään sinulta, kuten jotkut.
Toby, kultaseni. Emmekö ole jutelleet hupsuja tarpeeksi?
Entä jos antaisin sinulle -
kiiltävän uuden kolikon, ja haet meille toffeeta?
Tuo on herra Pirellin kukkaro!
Ei ole. Herra T antoi tämän syntymäpäivälahjaksi.
Tuo todistaa en. Tule, rouva!
Etsimme pedellin ja haemme oikeutta.
Vaiti nyt, Toby. Et ole menossa minnekään.
Istut vain siinä kiltisti hiljaa vieressäni.
Miten voit ajatella sellaista herra Toddista, joka on ollut hyvä meille?
Mikään ei satuta sinua, kun olen lähelläsi.
Mikään ei satuta sinua, kultaseni, kun olen lähelläsi.
Demonit hurmaavat sinut hymyllään hetken aikaa.
Mutta ajan kanssa kukaan ei voi satuttaa sinua.
Kun olen lähettyvilläsi.
Hupaisaa, että kävimme nyt tämän keskustelun, -
sillä ajattelin... Sinähän olet haaveillut -
tulevasi mukaani leivintupaan piirakoita leipomaan?
- Niin, rouva. - Parempi lähteä heti.
Tunnen myötätuntoa, kun joudut kävelemään näitä portaita ylös ja alas.
- Se on sinun työsi nyt. - Selvä, rouva.
Aikamoinen lemu.
Nuo ritilät johtavat viemäriin -
haju tulee ylös. Siellä on aina muutama kuollut rotta.
Tämä on paistouuni.
Kolme tusinaa kerralla. Varmista, että ovet ovat kunnolla kiinni.
Ovet kunnolla kiinni.
Tämä on jauhin. Lihat sisään, pyöritä kunnolla -
ja se tulee ulos tuolta.
Kokeile.
Kunnon pyöritys, liha tulee ulos.
Hyvä poika. Minun täytyy käydä ylhäällä, tulen pian takaisin.
Saanko maistaa piirakkaa, sillä aikaa kun odotan?
Syö niin monta kuin haluat.
Olen samaa mieltä. Meidän olisi hyvä päästä yhteisymmärrykseen -
lapsieni hiuksista.
Tummatukkaiset.
Punapäät.
Vaaleaveriköt pidän täällä.
Olihan niin, että etsitte keltaisia hiuksia?
Kyllä.
Tuolla tytöllä on sellaiset hiukset, joita tarvitsen.
Tule, lapsonen.
Hymyile herrasmiehelle, niin saat makeisen.
Mistä leikkaan?
Ei sanaakaan, herra Fogg, tai se jää viimeiseksenne.
Jätän teidät lapsienne armolle.
Hän on lukittuna, mutta jos hän karkaa, hän menee viranomaisille.
- Hän ei karkaa. - En tiedä, herra Todd.
Tuomari on täällä pian.
Anteeksi, herra. Säikäytitte minut.
Se ei ollut tarkoitukseni, arvon rouva. Lupaan.
Joka tapauksessa, olen täällä työn merkeissä.
Olemme saaneet valituksia.
savupiipustanne leviävästä hajusta.
He sanovat, että öisin se on mitä kamalin.
Terveysmääräykset ja ihmisten hyvinvointi ovat huoleni.
Joudun tarkastamaan -
leipomonne.
Totta kai, herra. Tulisitte kuitenkin ensin yläkertaan, niin voin hemmotella teitä.
Niin paljon kuin arvostankin hiusteni kaunistusta, minun täytyy ensin hoitaa työni.
Ymmärrän täysin.
Hyvä herra, kertokaa minun mielikseni, -
mikä on tuo erikoinen tuoksu?
Salaisuuteni on sipaisu ambraa.
Saatanko tarjota jotain vielä sopivampaa teidän kaltaiselle herrasmiehelle?
Naiset osaisivat todella arvostaa sitä.
Tehän olette asiantuntija näissä asioissa.
Liikeneekö teiltä hetki?
Haluaisitteko hyväntuoksuista partavaahtoa?
Kuulostaa erittäin houkuttelevalta.
Päästäkää minut ulos! Olkaa kilttejä!
Toby?
Missä hän on?
Toby.
Missä olet, kulta?
Toby.
Mikään ei satuta sinua, -
kun olen lähelläsi.
Toby!
Missä piileskelet?
Toby!
Mikään ei satuta sinua, kultaseni, -
kun olen lähelläsi.
Toby!
Herra Todd?
Odottakaa häntä tässä. Palaan vaunun kanssa alle puolen tunnin kuluttua.
Älä huoli, kukaan ei tunnista sinua.
- Olet turvassa nyt. - Turvassa?
Joten pakenemmeko ja kaikki unelmamme käyvät toteen?
Toivon niin.
Minulla ei ole unelmia. Pelkästään painajaisia.
Johanna.
Kun pääsemme pois täältä, kummitukset kaikkoavat.
Anthony, ne eivät koskaan kaikkoa.
Palaan pian. Puoli tuntia, niin olemme vapaita.
Pedelli, pedelli.
Turha piileskellä, näin sinut!
Oletko vielä siellä?
Pedelli, pedelli.
Pedelli, kulta. Pedelli.
Kuka olette? Mitä teette täällä?
Pahuus on täällä, herra. Pahan löyhkä alapuolelta. Hänestä!
Hän on Paholaisen vaimo. Varokaa häntä, herra.
Hänellä ei ole sääliä sydämessään.
- Enkö tunnekin teidät, herra? - Herra Todd?
Missä hän on?
Alhaalla, teidän korkeutenne. Naapurini seurassa.
Luojan kiitos, ettei merimies ahdistellut häntä.
Luojan kiitos myös siitä, että hän on huomannut virheensä.
- Niinkö? - Kyllä vain.
Oppinne meni hyvin perille.
Hän puhuu vain teistä. Anteeksiantoa kaivaten.
Saakoon hän siis sen.
- Hänhän siis saapuu tänne pian? - Kyllä.
Mainiota, ystäväni!
Kävisikö parranajo?
Istukaa, herra, istukaa.
- Kauniit naiset. - Kauniit naiset, aivan.
Johanna, Johanna...
Kauniit naiset. Kauniit naiset ovat ihme.
- Kauniit naiset. - Mitä heidän vuokseen teemmekään.
Puhaltavat kynttilänsä.
Hiuksiansa kampaavat.
Sitten lähtevät.
Vaikka he sut jättävät ja häipyvät, -
heistä jotain silti jää -
luokses sun.
Kuinka harvoin ihminen sielunkumppaninsa kohtaakaan.
Samoine mieltymyksineen. Naisten suhteen ainakin.
Mitä tarkoitatte?
Vuodet ovat epäilemättä muuttaneet minua.
Mutta luulenpa, että parturin kasvot, -
laiturilla olevan vangin kasvot, eivät ole erityisen mieleenpainuvat.
Benjamin Barker.
Benjamin Barker!
Lepää nyt, ystäväin.
Lepää ikuisesti nyt.
Nuku nyt rauhaisaa -
unta enkelten.
- Parranajo, vai kuinka, poika? - Ei, minä...
Jokainen tarvitsee kunnon parranajon.
Unohda kasvoni.
Kuole! Jumalan tähden, kuole!
Sinä!
Miksi huusit?
Hän tarrautui mekkooni, mutta on nyt mennyttä.
Hoidan homman. Avaa ovi.
Avaa ovi, sanoin!
"Enkö tunnekin teidät?", hän kysyi.
Tiesit hänen olevan elossa.
Ajattelin vain sinua.
Valehtelit minulle.
Ei, en valehdellut lainkaan. En koskaan.
- Lucy... - Sanoin, että myrkkyä otti.
- En koskaan kuolleeksi sanonut. - Palaan kotiin. - Elossa oli raukka.
Mutta jäi päästään hauraaksi. Kuukausia vain sängyssä makasi.
Kuulunut ois sairaalaan. Päätyi kuitenkin parantolaan, raukka.
- Voi luoja! - Parempi, että kuolleena pidit. Valehtelin, koska rakastan sinua.
Olen vaimo kaksi verroin parempi. Sua rakastan!
- Mitä olen tehnyt? - Olisiko hän voinut rakastaa kuten minä?
Rouva Lovett, olette kirotun ihmeellinen, erikoisen käytännöllinen ja silti sovelias.
Kuten toistuvasti sanoitte, turhaan menneitä murehdimme!
- Tule tänne, rakkaani. - Kaiken mitä tein, -
- tein sen parhaaksenne. - Ei mitään pelättävää, rakkaani.
- Mikä on kuollut, on kuollut! - Voimmeko silti avioitua?
Historia maailman, lemmikkini.
Voi herra Todd, voi herra Todd, jättäkää se minulle.
On anteeksianto oppia ja yrittää unohtaa.
Meren äärellä, herra Todd, me lekottelemme. Siellä ei kukaan utele.
Ja elo on eläviä varten, rakas. Sitä siis eläkäämme!
Sitä vain eläkäämme, täysin eläkäämme!
Oli parturi vaimoineen -
ja vaimo oli kaunis niin.
Typerä parturi vaimoineen, -
joka oli syy hänen elämälleen.
Ja vaimo oli kaunis niin -
ja niin hyveellinen.
Parturi oli...
Pohjolan paholaistaiturit: attkp